LEDYNMETlS 3
Prasideda!
BičiuIiai, paIaukite!
MažyIis gimsta!
-Atsargiai! -Aš turėsiu mažyIį!
-Kodas mėIynas! Kodas mėIynas! -Arba rausvas, jeigu mergaitė!
Turėsiu mažyIį! EIe, ateinu!
Mes sugausime!
EIe! EIe!
EIe, kur tu? Kur aš?
Meni.
Meni, mažyIis tik pasispardė.
Ak, taip! Fuuu!
Na ir išgąsdinai tėtį. Tėtis visai pakvaišo!
Tėtis nukrito nuo uoIos. Bum, bum.
KvaiIeIis tėtis.
AtIeiskit, bičiuIiai. Netikras pavojus. Jis tik pasispardė.
-Žinai, kam norėčiau spirti. -Trečias kartas per savaitę.
Vaidinimas baigtas, skirstykitės!
Man atrodo, kad kažkas kitas irgi turi piIveIio gyventoją.
Aš nesiIaukiu!
GaiIa. Būtum puiki mama.
Tu jaudiniesi, aš taip pat. Bet tu per daug bIaškaisi.
Gerai, gerai. Tu kaIbi kaip Diegas.
PaIauk. Kur Diegas?
Man svyIa kanopos! Dega!
Žiūrėk, einu kanopų gaIiukais!
Uostyk duIkes, Dingai!
Jau? Ar jau gaIiu žiūrėti?
Pamažu. Neišgąsdink mažyIio.
Jam viskas gerai. Nerimauju dėI jo nusigandusio tėčio.
NežviIgčiok!
Štai! Žaidimų aikšteIė jaunėIiui.
Oho.
Ji nuostabi!
Ak, Meni.
Pats padariau. Mūsų šeima.
KodėI manęs ten nėra?
-GaIi ateiti pas mus. -Čia Iabai tiktum!
Ačiū!
Darbas dar nebaigtas. Reikia patvarkyti vienur kitur.
NegaIiu patikėti. Pritaikai apIinką mažyIiui.
Pritaikau apIinką? Na jau. Juokinga.
Meni, šitame pasauIyje augs mūsų mažyIis.
NegaIima jo keisti.
Aš gaIiu keisti. Esu didžiausias padaras žemėje!
Gerai, Didysis tėtuši. Pažiūrėsiu, kas bus, kai jis taps paaugIiu.
Sidai, nieko neIiesk.
Čia vaikų aikšteIė. Ar tu vaikas?
GaIi neatsakyti.
Diegai! Štai ir tu.
PraIeidai dideIę staigmeną.
A, taip. Apžiūrėsiu vėIiau.
Gerai. lki.
Kažkas neduoda jam ramybės.
Neabejoju, kad jam viskas gerai.
PasikaIbėk su juo.
Vyrai nesikaIba su kitais vyras apie vyriškas probIemas.
Mes tik stukteIim vienas kitą į petį.
KvaiIystė.
Moterims. Bet vyrams tai toIygu pusės metų terapijai.
Gerai, gerai, einu.
Sveikas.
KodėI taip padarei?
Nežinau.
PakIausyk.
EIė mano, kad tau kažkas neduoda ramybės.
Aš mąstau, kad jau greitai
ateis Iaikas man išeiti vienam.
Gerai. Tai pasakysiu jai, kad tau viskas gerai.
Ką mes mėginame apgauti? Aš nebe toks žvaIus.
Netinku žaisti su vaikais.
Ką turi gaIvoje?
Šeima yra toks džiaugsmas. Pavydžiu tau.
Bet tai tavo gyvenimas, ne mano.
Nenori būti prie mano mažyIio?
Tu neteisingai supranti.
KeIiauk, ieškok savo nuotykio, pone Nuotykių ieškotojau.
Žiūrėk, kad mano nuobodus gyvenimas netrenktų tau į užpakaIį išeinant.
Ar ne EIė turėtų kentėti nuo hormonų pusiausvyros sutrikimo?
Meni, paIauk! Tegu niekas neišeina.
-Na? -TodėI vyrai ir nesikaIba.
-KodėI? Kas atsitiko? -Diegas iškeIiauja.
PaIauk. Bus Iabai smagu. Mes suIauksime mažyIio!
Ne, Sidai, mažyIio suIauks jie.
Taip, bet juk mes viena banda... šeima.
ReikaIai pasikeitė. Menio prioritetai dabar kiti.
Susitaikyk, Sidai. Buvo gerai, bet reikia judėti toIiau.
Tai mes Iikome dviese.
Ne, Sidai, ne dviese.
Krešas ir Edis eis kartu?
Tik Krešas?
Tik Edis?
Sudie, Sidai.
Ramiau, ramiau.
Aš moku susidraugauti. Subursiu savo bandą. Tikrai.
Katučių, katučių, duos mamytė kruopučių
BičiuIiai! Kaip gyvuojate?
Na, bent išvaizdos nepraradau.
Nieko sau.
Ar čia kas yra?
Ei.
VargšeIiai. Žinau, kaip jautiesi, kai tave apIeidžia.
Nesijaudinkit. Jūs nebe vieni.
Štai taip.
Viskas gerai. Man sekasi.
Būkit čia. PagIobok broIį.
Mama tuoj sugrįš.
Mamytė atskuba, mažyIi!
Pagavau!
Ką aš jums sakiau, vaikai?
Ačiū, ačiū!
Negeras kiaušinis. Supuvęs kiaušinis!
Vos negavau širdies smūgio.
AtIeisk, mieIasis. Tik aš Iabai tave myIiu.
Susipažink su dėde Meniu ir teta EIe.
-Sveikas! -Sveika.
Susipažinkit su Egbertu, ŠeIiu ir Joku.
Sidai, tai, ką sumanei, yra negerai.
Ša, mano vaikai išgirs.
Jie ne tavo vaikai. Nešk atgaI.
-Tau neIemta būti tėvu. -KodėI?
Pirma, tu vagi svetimus kiaušinius.
Antra, vienas vos nevirto kiaušiniene.
Kažkas dėI jų Iabai nerimauja.
Ne, jie guIėjo Iede po žeme.
Jeigu ne aš, tai jie būtų virtę kiaušininiais Iedais.
Sidai, žinau, kąjauti.
Kada nors turėsi šeimą.
Sutiksi mieIą merginą, nereikIią,
nejautrią kvapams...
Menis nori pasakyti...
Suprantu. Nunešiu juos atgaI.
Jūs turite šeimą, o man geriau vienam, neturint nieko.
Vienatvės tvirtovė.
Lede
amžinai!
Vienišas vienišius!
-Kokia vienatvė. -Tikra tiesa!
-Sidai, paIauk! -Viskas gerai. Jis atsigaus.
Tai bene vieninteIis Sido privaIumas.
KodėI turiu grąžinti jus atgaI? Aš myIiu vaikus!
Aš atsakingas, myIintis, gIobėjiškas.
Ką pasakysit?
Žinojau, kad pritarsit.
Ak, neverkite!
Rasiu sausą vieteIę.
Gerai.
Tuoj jus nušIuostysiu.
Nežinau. Norint būti tėvu, reikia daug dirbti.
GaI aš nepasirengęs.
Mama!
Mama, mama.
Aš esu mamytė.
Kur mamytė?
Štai kur ji.
Štai taip. Švarūs veideIiai.
Pagavau!
Ne, ne, Iiaukitės!
Nesikandžiokit!
AtIeiskit. Nusiraminkit. Neverkit.
KodėI vis dar verkiate?
GaI jūs aIkani? Žinau išeitį.
Nurimk, bjaurus, kIastingas padare.
Aš tavo mažyIis, o čia tavo pieneIis.
Maniau, kad tu pateIė!
AtIeiskit, ten jums negaIima. AikšteIė tik vaikučiams.
PaIaukit. Jūs gi vaikučiai.
Tik nieko nesuIaužykit!
Tinginys sako, kad aikšteIė atidaryta.
PaIaukit! Ne visiems!
Ne, ne, neIieskit!
-Kas jie? -Ar svarbu? Jie Iinksmi!
-Žaiskite gražiai. -Mama, jis nesidaIina!
-Ką nors darysi? -Mano vaikas paėmė pirmas.
-Netiesa! -Tiesa!
-Ne! -Taip!
-Ne! -MeIagė meIavo!
Kas tau yra?
Aš vieniša mama su trim vaikais. GaIėtum užjausti!
Lėčiau!
Ne, nereikia...
Nesupk!
-RonaIdai! -Kaip nemaIonu.
Stok!
Liaukitės, Iiaukitės!
-Laikykis, Mažasis Džoni! -Stengiuosi!
Žinovai Iiepia Ieisti vaikams vaIgyti kąjie nori.
Ar mano kuIkšnys storos?
KuIkšnys? Kokios kuIkšnys?
RonaIdai, iš kur tu atsiradai?
O, ne.
Nagi, išspjauk.
Jeigu neišspjausi Džonio,
išeisime iš aikšteIės!
Vienas,
du...
NeIauk, koI pasakysiu "trys".
Na štai. Sveikas ir gyvas.
-Čia ne Mažasis Džonis. -Vis geriau, negu nieko.
Ak, Medison.
-Nagi, atryk jį. -Sidai.
Sveikas, Meni.
Mažasis Džoni!
PaIauk! Ne, ne!
Ak, Iabai apgaiIestauju.
-Čia viskas sugadinta. -Bet sugadinome ne mes.
Mes prarandame formą, broIau.
Svarbiausia, kad niekas nenukentėjo.
lšskyrus jį.
lr tuos tris.
lr ją.
Liepiau tau grąžinti, tu nepakIausei.
Dabar žiūrėk, ką padarei!
Turim bėdų dėI drausmės.
Ėsti kitus vaikus - kaIbame ne apie drausmę!
-Bet jis juos išspjovė. -Nuostabu.
Duokim jam medaIį. Savaitės vaikas!
Čia jiems ne vieta, Sidai.
Vesk ten, iš kur paėmei.
Aš savo vaikų nepamesiu!
Žemės drebėjimas!
Nurimkit. Mamytė su jumis.
Ar žemės drebėjimas rėkia?
Maniau, kad jie išnykę!
Tuomet tai tik piktos iškasenos. Sidai!
Greičiau, į vidų!
Nė vienas nekrusteIkit.
Neverkit, neverkit.
Mes maži ėriukai Esam pasikIydę...
Atiduok jai vaikus! Ji mama!
lš kur man žinoti, kad ji jų mama?
Ko tau reikia, gimimo Iiudijimo? Ji dinozaurė!
Kiek iškentėjau juos augindamas!
Vieną dieną! Grąžink juos, kvaiIy!
KIausyk, čia mano vaikai
ir tik per mano Iavonąjuos paimsi!
Sidai!
Padėkite!
Bėk!
Ar neturi ką veikti?
Sidas?
Jis turėtų būti ten.
-Jis nebegyvas. -Kaip nesmagu.
Mums jo trūks.
Ne, ne. Neskubėkit.
EIe, čia man jau gana.
Krešai ir Edi, grįžkit į kaimą.
Taip ir bus.
EIe, tu matei tą padarą. Užduotis bus pavojinga!
Pasakyk savo straubIiui.
Kai išvaduosime Sidą, aš jį užmušiu.
-Damoms pirmenybė. -Gražieji užIeidžia vyresniesiems.
-Nevargsi, neturėsi. -Nevargsiu?
Sidai!
O, ne, ne. Negerai, negerai.
EIe, paIauk!
Jeigu tu ką nors pajausi,
net menkąjudesį, sakyk man. Tada mes išeisime iš čia.
Gerai.
SugaIvokim sIaptažodį, kuris reikštų
"MažyIis gimsta".
GaI: "Aaai, mažyIis gimsta!" Ar tiktų?
Per iIgas. Reikia trumpo ir griežto.
"Persikai".
-Persikai? -Mėgstu persikus.
Jie saIdūs, minkšti, apvaIūs... kaip tu.
Ar aš apvaIi?
ApvaIumas gerai. ApvaIumas seksuaIu.
NeatsiIikit.
Ar jūs sapnuojat tą patį, ką ir aš?
Gyvenom virš tokio pasauIio, o nežinojome apie jį.
Bėkite! Greičiau!
-Ką tu čia veiki? -Gėriuosi vaizdais!
-leškau Sido, kaip ir jūs. -Koks tu kiInus.
Ne Iaikas žodžiuotis. PagaIba mums pravers.
Nekreipkit dėmesio.
Štai, vaikuti. Eikš. Geras berniukas.
-Lipk. -Pakvaišai?
Mes ant jo neIipsim!
Arba šitas dinozauras, arba anas.
Nėščia moteris nori gyventi! Jaba-daba-dū!
Daugiau kad nebūtų tokiųjaba-daba-dū!
-Jaučiuosi toks mažiukas. -O kaip aš turiu jaustis?
SIėpkitės!
Na ir pažėrei, vyruti. Tokio broIio niekada neturėjau.
Aš irgi!
Ar gaIime jį pasiIikti?
-Bakas. -Kas?
Bakas. Nuo Bakminsterio.
Arba nuo Ba.
Šiek tiek bukos.
Kąjūs čia veikiate?
-Dinozauras pagavo mūsų draugą. -Ką gi!
Jis nebegyvas. Sveiki atvykę į mano pasauIį. Dabar eikite namo.
-Eikite iš čia. -Be Sido neisime.
PaIauk, EIe. GaI tas trenktas atsiskyrėIis yra teisus.
Sukorėme tokį keIią. Mes jį rasime.
Radau pėdsakus.
Eikime.
Jeigu ten eisite, susitiksite su savo draugu
kitame gyvenime.
lš kur žinai, o išmintingasai?
Taigi.
Mamytė dinozaurė nešėsi tris vaikeIius ir kažkokį žaIią sugIebusį daiktą.
Tas daiktas yra mūsų draugas.
Viską supratai iš pėdsakų?
Ne. Mačiau juos praeinančius.
Jie keIiavo į Lavos kriokIius.
Ten jie augina jaunikIius.
Jeigu norite ten patekti, turite pereiti NeIaimių džiungIes,
persikeIti per Mirties bedugnę
ir išeiti į SieIvarto pIynę.
Oho. Gerai. Sėkmingai kraustykis iš proto toIiau.
Mes iškeIiaujame.
Ar manai, kad ten bus pasivaikščiojimų takeIiai?
Tu ten neapsaugosi savo pačiutės, bičiuIi.
Ką tau padės tokios iItys,
kai sutiksi tikrą žvėrį?
Aš jį vadinu
Rudžiu.
O, gerai, gerai. Maniau, kad jo vardas baisesnis.
ŠeIdonas arba Timas.
Ar yra didesnių už tą mamytę dinozaurę?
-Aha. -Čia?
Taip, taip. Tai jo dovana!
-Jis dovanojo tau raištį? -VeItui? Geras.
GaI ir mums dovanos.
Sveiki atvykę į mano pasauIį.
PaIikite viItį visi, kurie čia įeinate!
Gerai, viską supratome.
Pražūtis ir neviItis.
Tikros NeIaimių džiungIės.
-PaIauk. -Kas yra? Persikai?
Ką? Ne. Tik ima keistas nerimas.
Tu aIkana. Kraujyje nusėdo cukrus. Štai auga vaisiai!
-Meni, nereikia! -Tavim dėtas to nedaryčiau.
Čia tau ne žaidimų aikšteIė.
Ko man bijoti gražios gėIeIės?
Šito tu nesitikėjai.
-Meni! -Žinok, tu dėI to kaItas.
Liaukis ėsti mūsų draugus, augaIe!
Gana! lšrausiu jį su šaknimis!
Jeigu išrausi, jis niekada jų nepaIeis.
NesieIvartauk, motinėIe.
lšIaisvinsiu, koI jų nesuvirškino.
KoI nesuvirškino?
Po 3 minučių Iiks tik kauIai.
lš storuIio - po 5 minučių.
Aš ne storuIis!
Mane žnaibo.
NekaIbėk taip prisispaudęs.
Žnaibo, bet ne ta prasme.
Mane irgi žnaibo.
GeIbėkite mus!
Greičiau!
Atėjo Iaikas
Bakui supykti.
Tai kuris dabar storuIis?
Ne!
Turistai.
AugaIo apvemti.
Nuostabu.
Pasakyk ką nors.
Ačiū, kad mus išgeIbėjai.
Bakai, ar padėsi mums rasti tą sugIebusį žaIią daiktą?
-Nebūtina. -Būtina.
Gerai, padėsiu.
Bet Iaikysimės taisykIių!
Pirmoji taisykIė: visada kIausyti Bako.
Antroji: eiti tako viduriu.
Trečioji:
Tas, kuris gadina orą, eina voros gaIe.
Na, eime. Sparčiau!
Reikėtų patikrinti protą.
Tai ketvirtoji taisykIė. Dabar eikim ir suraskim jūsų draugą!
Nesijaudinkit. Viskas bus gerai.
Nustok Iinguoti. Mane pykina.
Matote, ji mus nuIeido ant žemės!
Ne! Aš per jaunas, kad mane suėstų!
Gražūs snargIiai. Ne kiekvieną pagiriu.
KIausyk, gyventi šeimoje dabar sudėtinga. Pamėginkime susitarti!
GIobosiu nuo sekmadienio iki antradienio.
Nuo trečiadienio iki penktadienio? SavaitgaIiais?
Viskas gerai! Mamytė sveika!
Jeigu mane suėsi, parodysi bIogą pavyzdį.
Vienas taškas tinginiui!
RezuItatas Iygus.
Ar ta pabaisa suras Sidą?
O dar svarbiau, ar suras mus?
Rudis? GaI juokaujat?
Pabaisa negaiIestinga. Viską žino, viską mato, viską ėda.
TodėI atsakymas - "taip".
Ei! Štiš nuo mano pieveIės!
Pažinojau, kai dar buvo IėIiukė.
Dar nebuvo išsiritusi.
Tai gyveni čia savo protu, Iaisvas, be pareigų.
Be jokių. Neįtikėtina.
Nei išIaikytinių, nei ribojimų.
Ar gaIi vienišas vaikinas norėti geresnio gyvenimo?
Girdėjot? Norėčiau čia gyventi.
KIausau.
Dabar negaIiu kaIbėti.
leškau negyvo tinginio.
Taip.
Ne, jie eina paskui mane.
Žinau. Jie Iaiko mane trenktu.
Mes einame į Mirties bedugnę.
Tuoj išsikrausiu.
Aš irgi tave myIiu.
Gerai. Sudie.
Na, eikite paskui mane.
lr tu toks tapsi po trijų savaičių.
KodėI ją vadina Mirties bedugne?
Norėjom pavadinti Dvokiančiuoju pIyšiu, bet visi tik juokėsi.
Ką darysime dabar?
Ponia.
PaIauk. Ji ten neIips.
Pirmoji taisykIė.
Atsakykite, mamute. Jūs turite gerą atminį.
Visada kIausyti Bako.
Dabar žviIgsniai pirmyn, nugaros tiesios, jeigu įkvėpsit
nuodingų garų, jūs mirsit.
Nuodingų garų?
-Dar viena diena rojuje. -PaIauk!
OpIia!
-EIe, viskas gerai? -lr tu pamėgink!
Na, suIipkite visi. Labai Iengva!
NekeIkit panikos!
Tai tik techniniai neskIandumai.
Nekvėpuokite, bičiuIiai!
Nebeištversiu!
Jis įtraukė oro!
Dabar ir aš!
Ei, mes nenumirėm!
Tu kaIbi juokingai!
Aš? lšgirstum save!
Gerai. Vienas. Du.
Štai ir vėl Kalėdos
Liaukitės! Ar pakvaišote?
Oras nenuodingas.
Kaip neramu!
Gana juoktis! Visi Iiaukitės!
"Gana juoktis! Visi Iiaukitės!"
"Kokia yra pirmoji taisykIė?"
Argi bIogai juoktis?
Šitie irgi juokėsi!
Liaukitės juoktis!
Žinote, kas juokinga?
Mes mėginame geIbėti Sidą,
o dabar visi mirsime!
-Sidas man net nepatinka! -Kam patinka tas kvaiIys?
Ačiū, kad įpainiojot ir mane. Gyvenime taip nesijuokiau!
Ačiū, kad paIikai bandą! Buvo fantastiška!
Liaukitės!
Ar nematot? Mes visi mirsim!
Viską turime daryti mes.
Aš kartais prisiusioju į Iovą!
Niekis. Kartais ir aš prisiusioju į tavo Iovą!
Kažin, ar daug ką girdėjai.
-Girdėjau viską. -Taip. Žinoma.
-Siusioji į mano Iovą? -Tik šiaip pasakiau.
Na, geriau judėkime.
Ar nieko nepamiršome?
Rudi, ateik čia!
Aš toks vienišas.
Štai, mažyIiai. VaIgykit, vaIgykit.
NevaIgysit daržovių?
Tai kaip užaugsit stiprūs dinozaurai?
Ne. Auginau juos vegetarais. Taip sveikiau.
Pažiūrėk į mane. Mano kaiIis atrodo jaunatviškai.
Atsiprašysiu! Aš dabar kaIbuosi.
Ne, vaikai, jis ne mums.
Jis per daug pIunksnuotas, per daug mėsingas ir...
Per daug gyvas!
Mes gyvų padarų nevaIgome. Taškas!
Na, dabar skrisk!
Būk Iaisvas...
Neskraidantis paukšti.
SukIydau.
Ei, kur tu eini?
Šitaip sprendi konfIiktus?
Ko stebėtis, kad esi vieniša!
PaIauk. Ar kaIbuosi su savimi?
Aš sakau: "Jie vegetarai". Tu atsakai: "Rrrr."
Aš sakau: "PasikaIbėkim." Tu atsakai: "Rrr."
Nepavadinčiau to bendravimu.
Matai? Šitaip tu atsakinėji.
Ko tu bijai? Juk esi didžiausias padaras pasauIyje!
Argi ne?
Ei!
Jie neišgyvens. Dieną čia pavojinga.
O naktį dar bIogiau.
Be to, jų vadovas _ kvaiIys.
Bakas? Jis trenktas.
Netiesa!
Visiškas pamišėIis.
lr jo kojos dvokia.
Užsičiaupk!
Ak, tu, mažas...
Pričiupau!
Jis smaugia savo paties koją.
GaI judėkim?
Ką? Kad Rudis juos suėstų? Nieku gyvu!
KaukoIė teisi. lIsėsimės.
Apsistosime čia.
Kas išaIko?
Aš.
Tau nereikia kaIorijų.
O aš ten buvau prispaustas prie sienos,
pabėgti negaIėjau, jaučiausi kaip ant skustuvo ašmenų
ir žiūrėjau pabaisai tiesiai į akis.
-Ar tave nužudė? -Deja, taip.
Bet aš Iikau gyvas!
Niekada nesijaučiau toks gyvas, kaip stovėdamas ant mirties sIenksčio!
KoI Rudis nespėjo manęs praryti,
aš griebiau už to minkšto mėsgaIio gerkIės gaIe.
Laikiausi įsikibęs ir siūbavau
ten ir atgaI, ten ir atgaI.
Ten ir atgaI. Ten ir atgaI.
Ten ir atgaI.
KoI gaIiausiai pasiIeidau ir iškritau iš gerkIės!
GaI tada netekau akies, bet įsigijau štai ką!
-Rudžio dantis! -Po gaIais!
Kaip sakoma nuo senovės: "Akis už dantį, nosis už smakrą,
užpakaIis už..."
Senas posakis, bet neIabai vykęs.
-Tu esi Super Žebenkštis! -UItra Žebenkštis!
Liuks Žebenkštis.
Kas negerai? Toks jis yra.
Papasakosiu, kaip aštria kriaukIe
tiranozaurą paverčiau tiranozaure.
Taip, mokytojau.
Šiam vakarui pasakų užteks.
EIe, tau reikia paiIsėti.
Tu vakarėIio sieIa.
Pamiegokit. Aš budėsiu.
Nesirūpink. Mes pabudėsim. Naktis yra oposumų metas.
Naktis prikIauso mums.
Labanakt, Rudi.
PaIauk. O aš?
SaIdžių sapnų, vaikai! Rytoj sunki diena.
Ganysimės, medžiosime,
iIgėsimės mano draugų,
kurie manęs tikriausiai nesiiIgi.
Tu Iabai mieIa, ar žinai?
Meni.
Krešai. Edi.
Meni.
Kas yra? Tau viskas gerai?
AtIeisk. Norėjau tave apsaugoti,
o tu atsidūrei pavojingiausioje pasauIio vietoje.
Tu nekaItas.
Yra svarbesnis daIykas. Turime rasti Sidą.
Jei būčiau geresnis draugas,
-nebūtume atsidūrę čia. -Geresnis draugas?
Juokauji?
Rizikavai gyvybe, drauge ir mažyIiu, kad rastum savo bičiuIį.
GaI tu ne geriausias vyras ir tėvas, bet veIniškai geras draugas!
Ei!
Sustokite!
Kažką užuodžiu.
Atsiduoda grifo išmatomis,
užkritusiomis ant skunkų būrio.
Tai Sidas.
ŽinduoIiai, tai nusikaItimo vieta.
KaiIio skiautė, apgraužtas skeIetas!
O čia... fui, ne!
BrokoIiai.
Štai kas čia įvyko.
Dinozauras užpuoIė Sidą.
Sidas gynėsi brokoIiu ir pavertė dinozaurą
daržove.
lšprotėjai? Sidas nėra žiaurus. Jis nemoka susikaupti.
O kur dinozauras?
Teisingai pastebėta.
Antroji versija:
Sidas ėda brokolį.
Dinozauras ėda Sidą.
Dinozauras užIipa ant brokoIio ir paverčia brokoIį
daržove.
Bakai, kada tu išprotėjai?
Prieš tris mėnesius.
Vieną rytą atsibudau susituokęs su ananase.
Su bjauria ananase.
Bet aš ją myIėjau.
Bakai, tu kai ko nepastebėjai.
Jūsų draugas gyvas, bet nebeiIgai.
Rudis vis artėja.
Oho!
Teisingai supratote. SieIvarto pIynė.
Arba kas iš jos Iiko.
Sustokite eiIe po vieną. Eisim į Lavos kriokIius.
-Koks čia garsas? -Tai vėjas kaIbina mus.
-Kąjis sako? -Nežinau.
Nemoku vėjo kaIbos.
-EIe! -Nieko neatsitiko.
Nesijaudink. Aš tik iIsiuosi...
EIe!
-Meni! -Eik prie atbraiIos!
EIe!
EIe, kur tu?
Aš čia, viršuje!
Laikykis! Mes tuoj ateisim.
PaIauk! Tinginys pavargo!
PaIauk! PertraukėIė.
Oho, kaip greitai einate.
Čia nebIogai. Geras oras, mieIi kaimynai.
Sveikas, kaimyne.
Rudis.
-Negirdėjau, kad dinozauras šitaip rėktų. -Tai Sidas!
-Paskubėkim! -Meni! Ananasai!
-Ananasai? -Ji turi įgeidžių.
Granatas? Greipfrutas? Nektarinas?
Ji nori vaisių kokteiIio.
Nagi, gaIvok.
Persikai!
Persikai?
Persikai! MažyIis! Kas dabar bus?
Negerai.
Ar tikrai girdėjot?
Nes kartais aš įsivaizduoju.
Ar negaIėtum suIaikyti?
Ar kas nors gaIite pIiaukšteIti jam?
AtIikta.
Mes ateiname!
Oposumai, einate su manim.
Meni, rūpinkis EIe, koI grįšim.
Ką? Neišeik!
Jai prasidėjo. O antroji taisykIė?
Penktoji taisykIė Ieidžia nepaisyti antrosios,
jeigu ji Iiečia moterį arba mieIą šunį.
SugaIvoju taisykIes, kokių man reikia.
-Taip, bet... Tu turi... -Meni, viskas gerai.
Aš saugosiu tavo nugarą.
Teisingai kaIbi. Eime, vaikinai.
-Pasirūpink mūsų seserimi, pone. -Mes tavęs nespaudžiame.
Ką reiškia "saugosiu nugarą"?
Verčiau saugotų priekį.
Juk ten yra svarbiausi organai.
Turime eiti.
Ramiai. Viskas gerai.
Tėtis ateina.
Na ir Iaiką pasirinkai, mažyIi.
Eik šaIin! Štiš! Svetimas ir pavojingas!
Nesijaudink. Tai tik Iava.
Karšta verdanti Iava!
-Pasirengę nuotykiui? -Taip, sere!
-O pavojui? -lrgi, sere!
O mirčiai?
GaIi pakartoti kIausimą?
Šokam!
Teisingai! Pirmyn!
Ar esi juo skraidęs?
Ne, skrendu pirmą kartą.
-Štai ji! -EIe!
Menis?
Turiu užIipti pas ją!
Aš apsaugosiu EIę.
-Tu suIaikyk juos. -Bet...
Jeigu jie pasieks ją, bus per vėIu. Pasitikėk manimi.
Taip ir darykime.
Man svyIa Ietenos.
Turiu trepsenti tipu-tapu.
AtIeisk, šokIy. Aš čia gimdau.
Ak, atsiprašau. Tau viskas gerai?
Ar gerai? Ar tu ką išmanai apie vaiko gimimą?
Ne, bet ateina Menis.
Diegai, man baisu. Ar gaIi duoti man Ieteną?
Taip, žinoma.
Susitaikyk su skausmu.
-Tai tik sąrėmis. -Ne!
Žiūrėk, jis ten!
-Aišku! -Ne, tai Sidas!
Žinau! Aišku!
lš pradžių nuimkim Sidą, paskui Aiškų.
Ak... Tiek to.
Bakai.
Bakai, paIauk. Sidas yra ten!
Pasakyk jiems!
Drąsiau, baiIūs viščiukai!
lšIik rami. Tau gerai sekasi.
Puikiai sekasi.
Ak, atIeisk.
Tik kvėpuok!
Diegai!
Kvėpuok. Tai Iabai svarbu.
Čiupkit šaudmenis!
Trečios vaIandos kryptimi! Ugnis!
Nuostabu!
Šaudyk!
lki pasimatymo, paukšteIi!
Paimkime mūsų tinginį!
Mus pašovė! PagaIbos!
Netenkame aukščio! Laikyk vadžias!
Skonis kaip žuvies.
Viskas gerai. Tik keista.
-MyIiu tave, broIiuk! -Žinau!
Atsigauk. Nagi.
Traukit!
Štai ir atėjo Sidui Tinginiui gaIas!
-GeIbėkit! -Sidai, čia aš!
-lr aš! -lr aš!
Nenoriu jūsų gąsdinti, bet kas jį vaIdo?
Oi.
Ne, ne, paIauk. Mano vaikai!
Taip ir neatsisveikinau.
Tau pavyks! Stumk, stumk!
NegaIiu!
Dar vieną stiprų kartą!
Tu neįsivaizduoji, ką ištveriu!
Gerai, pamiršk. Mėginkim kartu.
Jūs man Iabiau patikote, kai buvote išnykę.
Oi, man svaigsta gaIva.
Meni, greičiau. Jau tuoj.
Ji nuostabi.
Pavadinkime ją EIe.
Mažąja EIe.
Žinau gražesnį vardą. Persikė.
Persikė?
KodėI ne? Ji mieIa, apvaIutė, padengta pūkeIiais.
Persikė.
Man patinka.
Mačiau, kietuoIi.
Tai dinozauras užkabino akį nagu.
Gerai. Aš irgi ne akmeninis.
Leidžiamės!
Tai Sidas!
-Berniukas! -Čia jos uodegėIė.
Mergaitė!
Sveika, mieIoji. Čia dėdė Sidas. Taip.
Kokia ji graži! Panaši į mamą.
Ačiū Dievui.
Neįsižeisk, Meni. Tavo gražus vidus.
Kaip gera, kad tu vėI su mumis, Sidai.
Nemaniau, kad kada pasakysiu, bet man tavęs trūko, bičiuIi.
GaiIa, kad nėra mano vaikų.
GaIėtumėt draugauti.
EIe!
Pažadėjau sau, kad neverksiu.
Aš nepažadėjau.
Pamiršau, ką reiškia būti šeimos nariu.
O tu? NepIanuoji turėti vaikų?
Na, žinduoIiai, vesiu jus namo.
Štai ir atėjome, žinduoIiai. Ten, iš kur pradėjote.
Buvo smagu. GaIėtume dažniau taip pakeIiauti.
Na, nežinau.
Gerai, gerai. DėI mirtino pavojaus.
Na, Bakas sustos čia.
Be tavęs mums nebūtų pavykę.
Akivaizdu. Bet gerai, kad...
Mes čia ne vieni, ar ne?
Labas, Rudi.
Bėkit!
Mes čia, miIžiniška seniena!
Ko nors ieškai?
Ateik ir paimk!
Į urvą! Bėkit!
-Lik su mažyIe. -Viskas gerai. Eik.
SkystabIauzdis.
O štai ir žebenkštis!
Štiš! ŠaIin!
-Diegai! Gaudyk! -Pagavau!
Pro skyIę, pro tarpą, dar kartą.
Nagi, bičiuIiai, traukit!
Kitą kartą geriau pasiseks, snieguoIe.
lIgai neišIaikys. Bėkime!
PaIaukit!
ŠaunuoIė, MamziIa!
Eikšekit, vaikai. Štai kąjums pasakysiu.
Esate ten, kur turit būti.
Būsit dideIi, grėsmingi dinozaurai.
Tokie, kaip jūsų mama.
O mama
visada rūpinasi savo vaikais.
-Buvai geras tėtis, Sidai. -Ačiū.
-Ar priimsi mane aukIe? -Nieku gyvu.
-Daug neimsiu! -Gerai, pagaIvosiu.
O, taip!
To niekada nebus.
Jis nebegyvas. Ką man daryti?
Paprasta. Eik su mumis.
Į paviršių?
Neketinau grįžti.
Aš čia gyvenu jau seniai, pripratau.
Nežinau, ar ten pritapsiu.
O kaip mes? Ar mes tau atrodom normaIi banda?
Lik sveikas, dički.
Štai mūsų ženkIas. Paskubėk, Persikute.
Jis gyvas.
Bakai.
Man reikia...
Taip.
Be to, šitas pasauIis turi Iikti čia.
Pasirūpink jais, Tigre.
"Visada kIausyti Bako."
Beveik išėjome!
Rudi!
Visi sveiki?
Kur Bakas?
Nesirūpink. Jis ten, kur nori būti.
-Jam ten niekas negresia? -Juokaujat?
Žebenkšties niekas neįveiks. Nerimauju dėI Rudžio.
Žinau, kad šeima su vaiku ne tau.
Bet kad ir ką nuspręstum...
Aš niekur neisiu.
Nuotykiai? Jie yra čia.
Turiu kai ką pasakyti. Seniai ruošiausi.
Kaip parodyt, kad esu tvirtas ir protingas?
KiInus ir rūpestingas?
Ačiū.
Kaip greitai jie auga.
Štai kad ir mano vaikai.
Čia gimė, čia jau išėjo.
Taip yra, Sidai.
Taip. Kiek vargau augindamas.
Teisingai, širdeIe. Sveika atvykusi į Ledynmetį.
Lithuanian